Ємилівка (Коростенський район)
село Ємилівка | |
---|---|
Країна | ![]() |
Область | Житомирська область |
Район | Коростенський район |
Громада | Іршанська селищна громада |
Основні дані | |
Населення | 186 |
Площа | 9,45 км² |
Густота населення | 19,68 осіб/км² |
Поштовий індекс | 12107[1] |
Телефонний код | +380 4145 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 50°41′16″ пн. ш. 28°43′41″ сх. д. / 50.68778° пн. ш. 28.72806° сх. д.Координати: 50°41′16″ пн. ш. 28°43′41″ сх. д. / 50.68778° пн. ш. 28.72806° сх. д. |
Місцева влада | |
Адреса ради | вул. Гулія, 7, смт Іршанськ, Хорошівський р-н, Житомирська обл., 12110; староста — вул. Леніна, 40, с. Добринь, Хорошівський р-н, Житомирська обл., 12112 |
Карта | |
Мапа | |
![]() | |
|
Єми́лівка (колишня назва Емілін, Емелівка) — село в Україні, в Іршанській селищній територіальній громаді Хорошівського району Житомирської області. Населення становить 186 осіб.
Історія[ред. | ред. код]
Село засновано після 1868 року над річкою Добринка, лівою притокою Тростяниці. Розміщувалося між слободою Капельна[2] та селом Добринь.
У 1906 році Емілін, колонія Фасівської волості Житомирського повіту Волинської губернії. Відстань від повітового міста 54 версти, від волості 12. Дворів 56, мешканців 475.
У 1925—1935 роках село було центром національної польської сільської ради, якій також підпорядковувались такі населені пункти: Батютин (36 дворів, 190 мешканців), Добринська Гута (88 дворів, 412 мешканців), село Добринська (59 дворів, 147 мешканців), Копельня (45 дворів, 254 мешканців) і Томашівка (29 дворів, 147 мешканців). У самій Емілівці в 1928 році налічувалося 100 дворів і проживало 449 мешканців, серед яких 120 осіб становили поляки[3][4].
У 1932–1933 роках Емілівська сільська рада постраждала від Голодомору. Так у квітні 1932 року в селі Батютин за участі близько 30-40 місцевих жителів відбувся погром амбарів, де зберігався посівний матеріал і картопля, які були розібрані селянами на харчування[5].
До 10 серпня 2015 року село входило до складу Добринської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області[6].
Населення[ред. | ред. код]
За даними перепису 2001 року населення села становило 186 осіб, з них 96,77 % зазначили рідною українську мову, 2,69 % — російську, а 0,54 % — польську[7].
Примітки[ред. | ред. код]
- ↑ Поштові індекси та відділення поштового зв’язку України. Укрпошта. Архів оригіналу за 18 листопада 2019. Процитовано 26 вересня 2020.
- ↑ Карта Волинської губернії Шуберта Ф.Ф. Архів оригіналу за 22 жовтня 2016.
- ↑ ДАЖО. — Ф. 178. — Оп. 3 — Спр. 5
- ↑ Польські поселення Житомирщини, 2011, с. 62.
- ↑ Реабілітовані історією: У двадцяти семи томах. Житомирська область. У семи книгах. Книга перша, 2006, с. 19.
- ↑ Добринська сільська рада Житомирська область. Офіційний портал Верховної Ради України. Архів оригіналу за 17 травня 2014. Процитовано 26 вересня 2020.
- ↑ Розподіл населення за рідною мовою на ukrcensus.gov.ua. Архів оригіналу за 31 липня 2014. Процитовано 9 травня 2015.
Джерела[ред. | ред. код]
- Адміністративно-територіальний устрій Житомирщини 1795—2006 Довідник. — Житомир: Волинь, 2007—620 с. — ISBN 966—690 –090 — 4
- Список населених місць Волинської губернії. — Житомир: Волинська губернська типографія, 1906. — 219 с.
|